Dette er familien Stahlbaums hus.
Dette er deres børn, Marie og Fritz.
Det var juleaften,
og så var der altid en stor familiefest.
Børnene havde ventet længe på, at deres gæster skulle komme.
Huset var fuld af vidunderlige dufte
af kager, chokolade og pebermyntestænger.
Og hør engang,
der skete noget bag dørene til stuen.
Ja. Træet.
Nu kom alle julegæsterne,
onkler, tanter, kusiner og fætre, alle flot klædt på til festen.
Nu kom de alle, på årets gladeste aften,
Træet var så flot,
og det var omgivet af de mest lokkende gaver.
Men først var det tid til legene...
...og juledansen.
Men hvad var det?
Hvem var det?
En fremmed mand med tre store kasser...
...og en dreng.
Nu vidste Marie det. Det var hendes gudfar Drosselmeier.
Der skete altid magiske ting, når han kom på besøg.
Og det var gudfar Drosselmeiers nevø.
Ham havde hun aldrig mødt før.
Magi.
Efter gudfar Drosselmeier lagde
sine magiske dansedukker tilbage i kasserne,
gav han børnene legetøj.
En kæphest til Marie.
Måske alligevel ikke.
Men se, her er noget bedre. En soldat med en markeret kæbe.
Han er en nøddeknækker.
Hvem får ham?
Marie sov den juleaften,
og hun drømte om gudfar Drosselmeier og hans ganske særlige nevø.
Hun drømte om sin kære Nøddeknækker og hans triste skæbne.
Han var dernede, alene i stuen,
i mørket, helt forladt.
Der skete altid magiske ting,
når gudfar Drosselmeier kom på besøg.
I den snedækkede skov,
i det fortryllede land, som Marie og hendes prins var kommet til,
dansede snefnuggene..
Nyheden om prinsen og Marie
blev bragt til Sukkerfeens land
af juletræsenglene.
En efter en frembragte Sukkerfeen lækkerier fra sit land.
Varm chokolade fra Spanien...
Kaffe fra Arabien...
Kinesisk te...
Slikstokkene...
Marcipan og hendes hyrdinder...
De små polichineller, som dukker...
Dugdråben og hendes blomsterguirlander.
Sukkerfeen bød dem velkommen og bad prinsen fortælle alle
om sine eventyr som Nøddeknækkeren.
En vidunderlig trone og festmiddag blev bragt ind
til Marie og prinsen,
og Sukkerfeen meddelte, at for at hædre dem,
ville alle danse.
Ind i den store sal
kom Sukkerfeen selv med sin kavaler,
for at danse for Marie og hendes prins.
Marie vidste, at det var tid til at forlade det fortryllede land,
men alting, hun havde set, var som en vidunderlig drøm,
hun aldrig ville glemme.
Og hendes nøddeknækkerprins ville komme med hende
på denne magiske juleaften.